GRDELUTKE Popolno nepopolne
GRDO MESTO
Grdo tu-du-du!
Dobro jutro, Grdo mesto! –Grdo jutro, Grdi pes!
Aerodinamično sem nemogoč!
Vsak otrok lutko ima
in usojen sta si par.
Nekoč se bosta našla,
usode to bo dar.
Kako bosta izbrana,
del zgodbe je neznan.
Morda zdaj je ta trenutek,
morda danes je
ta dan.
Jou, pokonci, Moksi!
'Jutro, Peter! Kar dolgo že bedim.
Mogoče je danes ta dan!
Hej, lepota! Kaj ogledalo govori?
Kratke noge, ljubi bog, debelušna si!
Rožnata vsa, cof na glavi binglja.
In o-o,
punca, ti si najboljša.
Hej, Moksi. Si pa dobre volje.
Zato, ker bom danes zagotovo …
… izbrana za Veliki svet in boš našla otroka.
Kot rečeš vsak dan. –Saj vem, ampak danes mogoče res bo.
Nehaj zehat', zaspančke iz oči otri.
Ker v Grdem mestu se krasen dan budi.
Čas je že, da bo dobro za vse.
Gremo!
Bolje biti ne more.
Sanje, upanje, kaj čvekam!
Saj v srcu že vem,
to je dan, ki od nekdaj ga čakam.
Sonce kot mavrica na nebu žari.
Ves svet je židane volje!
To odbito mesto kot raketa drvi.
Krasno! –V glavi se vrti kot vesolje.
Veseli vrtiljak
ne ustavlja se.
Kot v sanjah se zdi. Lahko sploh bolje je?
Življenje ne more bit' bolje.
Ledenka je zmagala!
Sladoled na odmet!
Za župana Oksa! Sveže novice.
Hvala, Moksi. Danes je ta dan. –A zares?
A misliš, da odpelje izbranca
kak velik terenec ali pa kaj fensi?
O svečanem sajenju dreves govorim.
Aja. –Gospod Drevo, izvolite.
Glej, povedal sem ti. Vse te govorice
o Velikem svetu in otrocih
so samo pravljice.
Vsi to pravijo, ampak lahko upam!
Kar pozabi, povem ti, kaj prinaša dan.
Veselico, nato ples in žur nebrzdan.
Ampak, Oks … –Dajmo!
Festival, najprej rejv, nato bal.
Kul.
In bolje biti ne more.
Ojla, Moksi. Ta pita sladka je kot med.
Jagodičje, čokolada in sladoled.
Le grižljaj. Vzemi zalogaj.
Babu.
Slajše biti ne more.
Kmalu saj-veš-kaj prihaja.
Dokler tega še ni,
družba naj se sprosti in raja.
Res je odštekano in zmešano
Toda folk je kar dobre volje.
Vse je obrnjeno, premešano
toda jaz se počutim vse bolje.
Kako čaroben svet!
In zabaven je.
Ni ti treba skrbet', Bolje ne more bit', kot je že.
Ne more bit' bolje …
Pozor! Pristanek!
Dajmo, Grde lutke! Nova lutka prihaja!
Zmigajte se, pristaja!
Pozor! Pristanek!
Nova Grda lutka zdaj pristaja! Vito, pohiti, no!
Slišal si ga, Vito. Pohiti že!
Čez tri … –Saj zmoreš, Vito.
Dve! –A res? –Ena!
Večjega Vita rabimo. –Ali pa hitrejšo želvo.
Me bojo tu izbrali za Veliki svet?
Dobrodošla v Grdem mestu, novinka. Kako ti je ime?
Ploska! –Ravnobuča! –Ploskoglava!
Klinčka? –Ah, super! Obožujem opisna imena.
A ne, Klepetava mačka?
Druščina, spoznajmo novo sosedo.
Razkazal ji bom mesto. Grdi Pes s svežo novico …
Udarna zgodba za naslovnico. Nekaj ti povem, svet posluša ves.
To je č-č-č-č-udežni pes.
Mačka repa. –Jastog klepa. –Pes pa se na žurih šlepa.
To si zapiši. –Lahko postane hit.
Bolje od tega ne more bit'.
Še ena nora noč za naš pisani svet.
Naj naša srca ponorijo.
Naj vsi čudaki povzdignejo glas,
plameni v nas naj gorijo.
En neskončen žur
to življenje je.
Vem, da noro se zdi, ampak bolje ne more bit'.
Pazi, hrana!
Kaj na svetu
je bolje
od tega.
Ničesar boljšega ni.
Razen v Velikem svetu. –Slišal sem te.
Glej, Moksi, tu živim dlje od vseh
in res ne bi mogel biti srečnejši.
Glej, obožujem Grdo mesto.
Ne gre za to. Ampak a si kdaj začutil,
tudi ko si srečen, in jaz sem res,
saj že ves dan pojem o tem,
da je še nekaj. Da nas čaka nekaj večjega?
Lahko noč, Oks.
Veseli netopir, adijo do jutri.
Mogoče bo to ta dan.
Nočem, da bo razočarana,
ker se te nemogoče sanje ne bodo uresničile.
Se jaz pomenim z njo? –Prosim, Netopirček, poskusi.
Ne vem, kaj naj. Mene ne upošteva.
Vse sem že poskusil.
Rad bi pomagal tebi in Moksi.
Znova sonce je zašlo,
Luna kaže svoj obraz.
A otroka svojega
še vedno čakam jaz.
Vem, da se obeta
te zgodbe nova stran.
Na obzorju se že svita,
morda jutri bo
ta dan.
Moksi! Hvala, da si se odzvala na moje naključno, a nujno povabilo.
Kako si? –No …
Vsak dan pomislim: "Danes je ta dan".
Ampak ni.
Kar je čisto v redu, samo …
Res verjamem, da Veliki svet obstaja.
In vem, da bom našla pravega otroka,
ampak počasi se sprašujem …
Ni dokazov, ni prič …
Kaj pa, če ga ni?
Hm.
"Poišči svojo resnico.
6, 9, 25,
18, 36, 41."
Vau!
A vidiš, zato si najpametnejša lutka v mestu.
Prav imaš. Verjeti moram vase.
A, seveda.
Kaj naj naredim? Natančno.
Glej, pametnejša lutka bi ti rekla,
da ne poslušaj drugih.
Sam pa ti lahko ponudim le svoj
zeliščni čaj.
O, vedeževal mi boš iz listkov! Seveda!
No, veš, branje čaja mi
ravno ne gre.
Ti pa povem, da imaš krasno čelo,
kar prinaša srečo.
Vzemi to srečo in verjemi vase
v svojem udobnem domu.
Kaj vidiš?
Ti … –Ti?
Misliš "jaz".
Ni pomembno, kaj vidiš ti, ampak jaz.
Listki se premikajo.
Premikajo! Premakniti se moram!
Jaz čakam, da me najde pravi otrok,
moram pa jaz najti njega! –Ne, kaj? Nisem rekel tega!
Hvala, Netopirček! Kako si moder! Zares!
No, samo srečo imam. –Greva!
Moksi, narobe si razumela, kaj sem ti hotel …
Grdi pes, gremo. –Poznam ta pogled. Čakaj!
Ja, počakajmo!
Babu! Netopirček ima super idejo.
Ne-ne-ne-ne! –Uresničili bomo svoje sanje!
Vedno sem pripravljen na sanje.
Ali pa nočne more! –Vida! Danes je ta dan!
Ampak, Moksi!
Gremo! –Pa smo spet tam!
A pritisnemo zdaj pavzo?
Oho, zdravo, Moksi.
Očitno se lepo zabavate.
Ja, pa še kako! Netopirček je vse pojasnil!
Hej, Netopirček! Priden poba!
Uresničili bomo svoje sanje!
Vse, kar pride v Grdo mesto, pride od tod.
Če torej iščemo Veliki svet,
je logično začeti od tu.
V redu. Velikega sveta in otrok NI!
Rada bi samo pokukala v to rožo.
Kdo je za? –Nikar.
Jaz sem za! –Jaz tudi! –Izdajalca. –Kaj?
Dajmo. No, pridite. Gremo.
Mahni me.
Samo pokukamo. –In gremo hitro nazaj.
To! Družba, najgrši ste.
Vprašanje je le, kako zlesti gor.
Hej!
Nimam pojma.
Nekaj rabimo, kar se dobro prime za rob.
In da bo zdržalo našo težo.
Ne, ne. Ne!
Ne!
Zmigajte se že. Hitro.
Res krasno. Srhljivo brezno.
To je vedno dober znak. –A taka je roža od znotraj?
Ja, mračna in strašna.
Okej, to je to. Gremo nazaj.
Gre kdo nocoj gledati Grde lutke na ledu?
Ne, nočem zamuditi nove oddaje Grdavši nimajo talenta.
Moksi?
Za danes je dovolj, a ne?
Druščina, ta cev nekam vodi.
Reci ji kaj.
Včasih so naše sanje votle.
Kot recimo tale cev.
Votle, ha?
Vsaj sanjam lahko.
Torej gremo zdaj nazaj kot kaki povraženci.
Nujno moram pogledati!
Lahko bi že vedeli, kako se bo končalo.
Dajmo. –Moksi. Moksi!
Počasi! Spodrsnilo ti bo. Nevarno je!
Še čisto malo! Dajmo!
Dajmo, družba!
Eh, ne bo šlo.
Družba, kaj če vodi tole v Veliki svet?
Ampak Oks pravi, da ga ni. Menda ve.
Oks ne ve niti, da nekaj je. Mi pa vemo.
Tale cev. Tu je in nekam mora voditi.
Mogoče v Veliki svet.
In kdo bi lahko to odkril, če ne mi.
Netopirček, ni tale nerešena skrivnost
pravi ugankarski izziv? Halo! Skrivnost čaka!
Grdi pes, a nisi moj naj-frend? –Hej, to pa boli.
Boste res pustili, da grem sama?
Nikamor ne greš sama. –Tipično izsiljevanje.
In koga pokličeš, kadar rabiš pomoč?
Babuja, seveda!
Priznam, da me je prepričala.
Ta izlet bi znal biti poučen.
Čista bedarija!
Lesti v grozljivo cev, ki vodi v pogubo?
Ne. Ne, hvala!
Vida …
No, kar daj. Reci, da moram zraven.
Da sem kot prijateljica dolžna.
In da si globoko v sebi želim vedeti, kaj je na drugi strani.
No, prodaj mi to foro.
Če ne greš, boš morala čisto sama
nazaj dol.
Ni slabo.
Samo, da se ve, da sem proti.
To je naša Vida!
Počasneje, Blabu.
Babu sem. –Ja, vem.
Koliko je teh predorov. –Dejansko bi rabili kakšno luč.
Jaz imam svetilko!
Zakaj pa potem že ure hodimo po temi?
Ker šparam baterijo za črne dni.
Pametno. Obvesti me, ko napočijo ti črni dnevi.
Seveda!
Vohaš kaj? –Težko rečem.
Lažje bi bilo, če bi imel nos.
Grdavši padajo!
O! Grdavši padajo! –O! O, neee!
To!
Hej, poglej me, no!
Halo!
Pobralo me bo.
Vdihni.
Čisto mirno!
In izdihni.
To! Ja, ja!
Dajmo še enkrat!
Vsak otrok lutko ima
in usojen sta si par.
Čestitamo, lutka, tip 12.
Prispela si v naš center kakovosti,
zadnjo stopnjo na svoji poti,
da postaneš takšna lutka, kot moraš biti.
In ko boš zadovoljila naš zahtevni končni test,
boš stopila skozi ta prehod
in doživela izjemno čudovito izkušnjo.
Popolna lutka dobro ve:
topli čaka jo objem.
In spoznala bo ljubezen,
ko zaziba se v njem.
V očeh tega otroka
bo uzrla svoj odraz.
Tiho srečo in veselje,
izpolnitev vsake želje
Inštitut vas tja popelje
Vse to danes se
… začne.
Moksi, prav si imela.
Prosim, vstopite
in se odpravite proti individualizacijskim čitalcem.
Dobrodošli v Inštitut popolnosti.
Tu boste postali najboljša lutka.
Pomagali vam bomo pri preobrazbi v popolnost.
Ko boste uspešno obvladali veliki zaključni izziv,
imenovan Zrelostni izpit
in prestopili v Veliki svet.
Ime ti je Megan. Si odvetnica in manekenka.
Ugovor, gospod sodnik.
Ime ti je Miha. Si inženir in maneken.
Edinstven sem, tako kot tudi vsi ostali.
Nisi manekenka. Napaka v programu.
Ne-ne … Povejte mojim, da jih imam rada.
A, najbrž se tu tako pozdravljajo.
Hola, bejbi. Večkrat zahajaš sem?
Sanjaj.
Najbrž ne razume jezika, ker vedno padejo na to.
Še en strel v prazno.
Tale krilca nam pa res lepo pašejo.
Ampak a so vpojna?
Si predstavljate, Grdavši?
Naše sanje se bodo uresničile.
Zdaj nas nič, čisto nič ne bo ustavilo.
Kaj je tole?
A naj bi bil tole nekakšen pes?
Lu ne bo navdušen.
Absolutno. Rekel bo:
"Tole se mi ne dopade. Fuj, fuj, fuj."
Noro, Kiti, kako dobro posnemaš Luja!
Ja, vem.
Tudi jaz vem, a ne?
Pardon. Kdo je ta Lu?
"Kdo je Lu?" A si se včeraj rodil?
Ja.
Glej, poslušaj in se uči.
Lu, Lu.
Ljubim te, Lu!
Car si!
Misliš, da te čaka Veliki-saj-veš-kaj.
In da tu se ti odpira pot v raj.
Kar poslušaj zdaj in možnosti si daj.
Naj vam razložim …
Obožujemo te!
Poljubljam ti noge!
Naj bom tvoja ljubica!
Sem poglej!
Da bi radi te imeli,
moraš biti lep kot jaz.
Brez napake in brez hibe, pravi car.
Pravi car!
Že takoj lahko opazim
tvoj nepopoln obraz.
Z mano kosat se ne moreš, jasna stvar.
Jasna stvar.
Imaš fantastične lase?
Izklesane mišice?
So tvoji gibi zapeljivi kot so ti?
Ne! Kje pa!
Je tvoj nos pol tako lep?
Če ne, naj ti takoj povem ukrep.
Po meni se zgleduj, sicer se sreči odpovej.
Bodimo odkriti.
Odkrit moram biti.
Odkrit bom do konca.
Če ti je všeč ali ne.
Prekratka si. –Kratka!
Pretanka si. –Ja, si!
Ti dvojno brado
grd mozolj kazi?
Ti nisi manekenka, Ki vsem vzame dih.
Ti si G–R–D–A. –Grda!
Grda resnica je to.
Morda sem te vznemiril, a nočem te slepit'.
Slepit'!
V ta ekskluzivni klub sprejeta boš.
Toda cena je visoka, Hej, perfektna moraš bit'.
Sicer te čaka reciklažni koš.
Reciklaža!
Jaz lahko pomagam.
Mogoče pomagam.
Upam, da pomagam.
A večini najbrž ne!
Tvoj obraz je pust. –O, ja.
Tvoj vrat predolg. –Predolg.
Tvoj smešni nos
me spominja na rog. –Na rog!
Hm, ta mala pega.
U, ta krivi zob.
To je G–R–D–O! –Grdo!
Grda resnica je to.
G–R–D–O
Vemo, da je žalostno.
Grdoba! Grdoba! –Počakaj!
Poročiva se, Lu!
Gledam te, gledam te, gledam te.
Kot bi strela zadela me.
Mislim, onemel sem. In čisto zbegan.
In zdaj besed ne najdem.
Kaj pa išče tu
lutkica kot ti?
Treba je priznat', ti si zelo …
Zelo grda!
Ti revček moj.
Ti je hudo?
Res škoda, da si grda.
Je to … –Slabo.
Predstavljaj si otroke strašno prestrašene.
To bi bilo G–R–D–O. –Grdo.
Grda resnica je.
Je, žal to resnica je.
Grda resnica je.
Vi ste G–R–D–E.
Res se mi smilite, ampak otroci ne marajo grdob.
Ne vem, kam sodite, ampak sem zagotovo ne.
Grda resnica
je to.
Tip hkrati zabava in te čustveno razsuje
kot nihče drug.
Ju-hu!
Pridi, Moksi. Gremo domov.
Naj nesem tudi tebe?
Prav, kakor želiš.
Ubogi grdavši. Ti grdi grdi revčki.
Žalostno je.
Seveda je žalostno in totalna sramota. A ne?
Moksi!
Veste, kaj? Nikamor ne gremo.
Kaj počneš?
Si zmešana?
Ne sodimo sem.
Ampak ko smo že tu …
Kako, prosim? –Izurili se bomo in šli v Veliki svet.
Enako smo simpatični kot vi.
In dokazali bomo, da se motite.
Vprašamo Oksa, preden se kaj odločimo?
Oks? Kdo je to Oks?
Oks je župan našega mesta.
Torej je za celo mesto vas grdob?
Grdo mesto mu pravimo.
Očitno so mahnjeni na dobesedna imena.
To ničesar ne spremeni, prav?
Samo lepe lutke smejo na izpit. Pravila so pravila.
Katera pravila?
Je kdo omenil pravila?
No, tukaj piše, v 43. členu, da lahko … –Veš, kaj? Kar ostanite.
Resno? –Ja.
Mar bi dobronamerni vodja, kakršen sem,
lutkam odrekel možnost za uresničitev sanj?
Meti, odpelji naše goste v apartma.
Predlagam tistega skladiščnega.
Hudo!
Paziti moram na sloves, zato ti bom pogledal skozi prste.
Uživaj, dokler lahko.
Ker ne more biti bolje.
Ha! To je naslov naše pesmice.
Poizvejte vse o njihovem mestu
in mi poročajte do jutri zvečer.
Zvečer? A bo zmenek? –Ne.
Lahko pa ni naredile še nekaj.
Grde lutke.
Zdrobil bom sne,
vse poteptal,
popolni svet da rešim, ne bom se kesal.
Brez truda to dosežem,
ne bo se zdelo zlo.
Moj plan je prikrit, grd, kvaren je
grozno.
Grda resnica
skrita bo.
Res nismo lutke tipa 12.
Tu je vse čisto drugače. –Res je.
Vi res živite v teh škatlah?
Saj niso slabe škatle.
Urejene, organizirane, pravilne,
simetrične in čiste in …
Nič mi ni.
Trapasto drevo. Ojoj prejoj.
Sem, prosim.
Kaj je tole?
To je naše skladišče,
mislim apartma. Vaš dom, ko niste doma.
Bomo tukaj bivali?
Čudovito!
A samo jaz to vidim? –To je industrijski šik.
Industrijski šik? Tole je lopa s škatlami in metlo.
Metla je moja in vedro umazane vode.
Glej moj rezervni šlauf. –K mojemu drugemu šlaufu paše.
Tole je popolno za nas. –Hej, druščina.
Lepo, da vam je všeč.
Ampak ne vem, kako vam je ime.
Oprosti. Jaz sem Moksi. –Babu.
Veseli netopir! –Vida.
Mene kličejo Grdi pes. –Ker mu je tako ime.
Za prijatelje pa sem Šik pes. –Ampak mu ni tako ime.
Živjo!
Si res želite v Veliki svet?
Ja. –Aha. –Seveda.
In vsak bo našel pravega otroka.
Zaradi Luja bo to izjemno težko, veš?
Jaz pa pravim, izvoli, Lujček!
Dobrega srca je.
Zna pa biti hudo kritičen. –Misliš?
A brez te dobronamerne kritike
ne bi daleč prišli.
Nikar se mu ne zamerite.
Av!
Mega očala! Od nekdaj bi jih rad!
Takoj sem pametnejša! –Oprosti!
Ne! –Izgledam pameten?
O, ja! –Ne! Prosim vas!
Oprosti.
Prosim, ne omenjajte tega,
posebej ne Luju.
V Grdem mestu jih je veliko z očali.
Še Petoki Franček.
To je Inštitut popolnosti
in popolni imajo popolni vid.
No, nekdo je še hujši od Moksi.
Čutiš privlačnost med nama?
Glej tole. Zdaj se bo obrnila.
To je tista "ne bom se obrnila" fora.
Punca ne rabi očal, da te spregleda.
O!
Hej, Meti!
Oprosti.
Očala ti pašejo.
Dajo ti značaj.
Ja, ampak …
Nobenega "ampak" ni!
Se vidimo!
A me hecate?
Najprej smrdljiva cev,
zdaj moramo pa še tja?
Ja, mogoče nam kdo pove,
kje je to Grdo mesto.
Plezaj, plezaj, plezaj …
Plazi, plazi, plazi.
Skrivaj, skrivaj …
Ni skrivaj, če poveš na glas.
Ha?
'Čer! To smo grdi!
Poglej me. Sem grda? –Gremo.
Kotali, kotali, kotali, kotali …
Ogabno!
Daj, daj, daj! Gremo, Želvak, vse gumbe sem stavil nate.
Dajmo! Za Petokega Frančka!
Tukaj je res hudo grdo.
Hej, Tina, zabeleži.
Ja! Lu bo rekel: "Ve ste naj vohunke vseh časov!"
In potem me bo poljubil.
In zmagovalka je Klinčka. Za en klin.
Hvala ti, župan Oks!
A je tole zajec? –O, obožujem zajčke.
Ne, to je Oks!
Na, prihaja. Hitro!
V vrečo z njim, nazaj v cev in k Luju.
Mala malica. Kakšno vprašanje? –Ja, jaz imamo enega.
So to moji uhani? –Ja. Še kaj?
Kako si jih vzela brez vprašanja? –Super-preprosto.
O, ne. Ne jokaj, Lidija. Gube boš dobila.
Pridna! Saj ni bed, a ne?
Kot da bi ti vzela glos.
Čakaj, je to moj glos za ustnice?
Joj, kako čas beži! Pozno je. Gremo! Usklajevanje!
Moja ura! –Ja, že, ampak meni bolj paše.
Gremo!
Res ji bolj paše. –Vem, a ne?
Grdega zajca imamo.
Imate zajca v vreči, ha?
Za mojimi ušesi se kar kadi. Ne boste me ujele!
Naravnost v knof!
Grablje na pravem mestu.
Vse gre po načrtu.
Zdaj pa priznaj, kje je Grdo mesto!
Danes začenjate z urjenjem.
Vem, da ste napeti, morda vas je celo strah.
Toda vedite, to je namen vsake lutke.
In jaz vam pomagam.
Vse življenje se trudim, da greste vsi v Veliki svet.
Tako je, to počnem zate.
In zate. In zate!
Zame? –Ja, zate!
Čakaj, je ta pesem "ti si grd, ti si smet" zato,
ker me imaš rad?
Seveda te imam. Vse vas imam rad.
In spravil vas bom tja!
Rad bi ga sovražil. Res bi ga rad preziral,
ampak priznam, da ne špara na ognjemetu.
Fantastičen sem.
Ampak sem tu, da vas polepšam.
Ker je lepo popolno. Za vas ne vem,
ampak meni se zdi to hudo odlično!
Zdaj pa na delo!
Želiš uničeno obleko, ko se po tebi polije čaj?
Se želiš znajti na napačnem koncu flomastra?
Ne! –In ti!
Tvoj otrok te ure in ure frizira.
Potem pa nesreča!
Kdo bo odlepil žvečilni? Kdo? –Ne vem!
Danes se učimo izogniti packariji,
pisalom in polivanju.
Sam jim pravim "Trije P-ji packarij."
Hvala.
Sam sem se domislil tega.
Pardon. A se otroci ne igrajo tako?
Čakaj. A je to del preizkusa?
Ja, tako je.
Opravili ste ga!
A zares? –Uživajte v Velikem svetu!
Najlepša hvala!
Kdo bi mislil, da nam bo uspelo. –Moder sem.
Spoznala bom svojega otroka! Smo pripravljeni Kaj?
Vidite, kaj čaka popackane lutke.
V pralni stroj morajo!
In po vsakem pranju ste malo manj popolni.
Ko postajate nepopolnejši,
napoči dan, ko niti pranje ne pomaga več.
In potem vas bodo starši vrgli v smeti!
Ne bi želel, da pristanete v smeteh.
Torej, da bi opravil preizkus, ostani čist.
In ne sili v pralni stroj.
Družba, prav ima. Pamet v glavo.
Od zdaj naprej bomo ubogali Luja.
Glej, no, glej. Navdušen sem. –Hvala.
Pa vseeno … Ni pomembno.
Kaj?
Nočem vam vzeti poguma.
Ja. Ne. To ni mogoče.
Seveda je.
Toda med nami rečeno,
naj si še tako spretna in odločna,
ko pogledaš to popolno in lepo lutko
in veselje, ki ga izžareva,
ne moreš misliti,
da imate ve lutke iz cunj sploh kaj možnosti.
Prav.
Trudi se še naprej, ampak kot pravim,
lepo je popolno.
Vso srečo jutri na izpitu.
Mogoče ima Lu prav.
Če hoče lepoto, se bomo pa uštimali.
Moksi, o čem govoriš?
Ugrabitve bi morale biti nezakonite. –Po mojem so tako že.
Všeč mi je vaše razmišljanje.
A prekinemo ugrabitev, da se zmenimo?
Ni šans. Pričakuje nas.
In hočem mu pokazati svoj frufru. Zdaj je na strani.
Briga ga za tvoj frufru! –Punci, zlobni postajata.
Spustite me!
Kje sem zdaj? Kdo je tu glavni?
Ha?
Zdravo, stari prijatelj.
Lu?
Se poznata?
Saj je rekel "Lu". Sodeluj!
Lu, si videl moj frufru?
Mislim, da je takole precej bolje.
Hej! Ste pripravljeni za jutri?
O, sveta lutka!
Hoteli smo se polepšati.
Roko na srce,
super izgledate, na svoj način.
Brez vsega tega.
Če ste vsi za,
vas smem jaz urediti?
Najprej malce uščipnemo. –Joj!
Potem pomirimo te.
Hej!
Zdaj nanesemo šampon, da dodamo sveži ton
za tvoje nove lase.
Ta kocina mora stran.
Tu še ena je, poglej.
Depiliram dlačice, da so gladke nogice.
Ali malo manj kosmate, kot bile so prej.
Lahko vas uredim.
A če želite zablestet',
poznam vsak trik
in vas v hipu uredim.
Hej! Urejeni ste.
Lepi kot modeli z modne piste.
Hej! Ko ste kot iz škatlice,
Nihče ne opazi da popolni niste.
In ko šminka skrije vse,
nov obraz pokaže se.
Maska bo pomagala,
pore bo očistila. –Kaj so pore?
Še losjona kapljica,
da se koža omehča
pa bo fina svilnata
Ustnice navlažimo,
nohte izpoliramo.
Kanček pudrčka na nos,
ampak tebi bom za štos
dala malo pudra tja,
kjer bi moral bit' tvoj nos.
Hej, zdaj smo kot iz škatlice.
Končno bom še jaz kot vsi ostali.
Hej! Ko si kot iz škatlice,
delaš se lahko, da si to, kar nisi.
In enkrat ko skriješ hibe vse,
nov obraz pokaže se.
Druščina, izbirajte!
Ena: Modne cunjice izberi.
In dve: Potem velikost pomeri.
In tri: Ni pomembno, kdo si ti.
Izbiraj tako, da te vsi opazijo.
Potem, ko izbral si videz pravi
je čas, da se majčkeno popravi.
Pas.
In vrat. In vse se stisne,
da si videti okej.
Hej! Zdaj smo kot iz škatlice.
Sveži in veseli kot fotomodeli.
Hej! Ko si kot iz škatlice
vidijo le to, kar jim ti pokažeš.
In, ko za masko skriješ se,
Novi obraz pokaže se.
Poglejte nas!
Novi obraz pokaže se.
Grdo-lični smo!
Novi obraz pokaže se.
Hvala, Meti!
Pridi, punči! –Preizkus bo za nas mala malica!
Hlače me tiščijo, ampak so mi všeč!
Super je!
Vsi smo kot iz škatlice.
Ali se zato počutim bolje?
Res sem kot iz škatlice,
v vlogi, ki jo drugi piše.
Če bi lahko izbirala,
drugačna bi bila.
Drugačna bi bila.
Drugačna bi
bila.
Kaj je?
Kaj je to?
Groza.
Nemogoče!
Kaj je to?
Poglej moj frufru.
Priznaj, njemu bolj pašejo.
Zdaj smo Lepe lutke.
Povsem brez dvoma.
Si zdaj zadovoljen? –Prezadovoljen.
Zakaj ima vedno ta ton?
Pa vseeno zelo žalosten. –Na, že spet.
Bojim se, da ste se zaman trudili. –Kako to misliš?
Ni je šminke,
finih cunjic ali depilacije …
Kaj si rekel?
… ki bi skrila, da ste v duši
Grde lutke.
Tega ne moreš spremeniti.
Grde lutke ne opravijo preizkusa. –Ne verjamemo ti.
Ne verjamete?
Sem si mislil.
Mogoče boste verjeli njemu.
Halo? Me smo ga ugrabile.
Res.
Oks? Ne razumem.
Moksi. –Oks.
Ne boš verjel. Veliki svet je resničen!
Ja, vem.
Kaj?
Daj, Oks. Ne puščaj jih v nevednosti.
Od začetka povej.
O čem govori tale?
Moksi, želel sem vas zaščititi. Ampak ima prav.
Nikoli ne boste prišli v Veliki svet.
Naj vam pojasnim.
Začelo se je v tovarni lutk.
Ne vem, kako, ampak prišel sem sem v Inštitut.
Pričakal me je Lu in postala sva prijatelja.
Prepričal sem ga, da bi se še jaz uril.
Mislil sem, da lahko pridem v Veliki svet.
Drugim sem oteževal šolanje in obrnili so se proti meni.
Strah me je bilo.
Toda Lu me je rešil in mi pokazal izhod.
Odtaval sem v temo in tako odkril
grdo resnico, kdo smo
in od kod pridemo.
Me, Grde lutke, smo navadne smeti.
Nismo bili všeč ljudem, zato so nas zavrgli.
Zaprl sem pot do reciklaže
in tako zavržene lutke pristanejo v našem zalivu.
Mi smo odpadki.
Ne!
V Grdo mesto sodimo,
kjer lahko živimo v miru,
brez da nas kdo ocenjuje.
O, ti uboga Moksi.
Pred tem sem vas hotel obvarovati.
Toda razumem, lažje je to slišati od prijatelja.
Ne sodiš v Veliki svet.
Nikamor ne sodiš.
Sploh ne bi smela obstajati.
Moksi, nisem hotel lagati.
Veliki svet ni za nas?
Noben otrok nas ne čaka?
Res mi je žal.
Jaz sem kriva za tole. Ne bi smela …
Moksi, čakaj! Čakaj!
Oks, res sem velikodušen.
Takole se zmeniva.
Vrnite se v Grdo mesto,
v svoja mala grda življenja.
Ker če se še kdaj vrnete, vas čaka reciklaža.
Vrnili se bodo, vem. Tista rožnata je vztrajna.
Ja, ampak tudi jaz sem.
Sveže novice! Grdimeščani so dejansko …
Smeti?
Kdo bi si mislil.
Od samega Oksa smo to slišali.
Ja, čas je, da pokopljemo sanje.
Samo vrečko, prosim.
Juhuhu!
Prispel sem! Komaj čakam, da spoznam, kaj …
Zaprto zaradi brezupa.
Želim si, da ne bi bilo tako.
Nič več ne bo kot prej.
Brat, imaš kak gumb?
Grdi časi.
Grdi grdi časi.
Žal mi je, Grdo mesto.
Zbudi se.
Al' pa tud' ne. Komu mar.
Ko bi vsaj sam spal. Zakaj se zgodaj zbujam?
Ne prenesem tega.
Se zdaj bolje počutiš?
Meti? Kaj pa ti tu?
Moksi, vrnite se in opravite ta preizkus.
Ne splača se. –Žal se motiš.
Vse življenje poznaš resnico in vedno si verjela.
Imela si prav.
Ne bi si drznila priti sem,
če ne bi bilo tebe.
Če zdaj odnehaš, ker nisi popolna,
čemu naj potem upamo drugi?
Mi, s petimi očmi, klinasto glavo ali z očali?
Boriti se moraš, Moksi.
Pokaži, da smo zaradi razlik posebni.
Naj ti vsi govorijo, da hočejo te stret'.
Napake ti očitajo.
Naj ti vsi govorijo,
da zate ni ta svet.
Gledajo, ko lomiš se.
Nanje ne oziraj se,
dvom naj ne razžira te.
Ne pozabi, kaj pomembno je.
Pokaži jim, kdo si ti.
Pokaži svojo moč.
Pokaži, da sem spadaš od nekoč.
Vsem odpri oči,
vidijo naj vsi.
Reci, da si tak in boš vedno bil.
Si nezlomljiv.
In če ti vsi govorijo,
da malo vreden si.
Briga te, saj se poznaš.
In če ti vsi govorijo,
da zate zmage ni,
važno je, da se ne daš.
Ne.
To potreti te ne sme.
Pusti, kar naj govore.
Vstani hitro na noge in zdaj …
Pokaži jim, kdo si.
Pokaži svojo moč,
pokaži, da drugačno je lepo.
Ostani to, kar si,
srca jim odpri.
Reci, da si tak in boš vedno bil.
Si nezlomljiv.
Opredeli se.
In premagaj vse.
Pokaži jim, kdo si ti.
Pokaži svojo moč.
Pokaži, da si to že od nekoč.
Vrata vsa odpri,
usodo kroji si.
Hodi svojo pot,
bodi to, kar od nekdaj si bil in si!
Si nezlomljiv.
Res super pesmica!
Živjo, Meti. Lu bo navdušen.
Strokovnjakinje za ugrabitve smo, ne?
Izpustite naju, lepe pošasti!
Lu? Kaj pa ti tukaj? –Nočem zamuditi zabave!
Zamudil si plazenje, lazenje, ugrabljanje in vlečenje,
plezanje nazaj in zmatranost.
Vidim, da ste pripeljale še Meti. Krasno!
Rekel si, naj ti pripeljemo Moksi.
Boljšega načrta sem se domislil.
Kaj počneš? Saj si jim že zlomil duha.
Grdo mesto je mogoče zlomljeno,
ampak veva, da Moksi ne bo odnehala.
Brez tebe
pa bodo tudi ostali izginili.
V Inštitutu sem ti dovolil ostati samo zaradi lepšega vtisa.
Vsi pravijo: "Lu, res si krasen! Najboljši!"
Misliš, da je lahko biti priljubljen?
Te Lepe lutke so moje.
Vsako mojo besedo požirajo.
In če misliš, da bi ti dovolil to spremeniti,
potem si neumna kot vsi drugi.
Obe sta grdi.
In grde stvari gredo v reciklažo.
Ne! –Ne moreš tega!
Oks je pokvaril sistem, jaz pa sem ga popravil.
Kmalu se vidimo. Kot novi bosta!
Popolni bosta!
Gospod, a lahko še malo?
Še malenkost.
Najlepša hvala. Mogoče še kapljico?
Spelji se, Oliver. Vsi smo na tleh.
Kje je Moksi?
Tudi ti bi se skril, če bi bil kriv za vse tole.
Ni samo ona kriva!
V tej zgodbi sem kriv tudi jaz.
Hotel sem ji pomagati, da pogleda v čarobno rožo.
Vse se je začelo z mojimi čajnimi listki.
Moji listki!
O, ja. Jaz je pa nisem bremzala, ne.
Meni se je zdela super ideja.
Ne nabijate mi svoje krivde.
Jaz sem kriva za vse! Hotela sem biti pogumna kot Moksi,
pa sem se bala lastne sence.
Zgrabila sem priložnost, da se dokažem.
Saj se bo že obrnilo na bolje, ne?
Poglej nas. Cunje smo.
Pomenil se bom z Moksi. In vse bomo uredili.
Nekaj močnejšega od te juhe rabim.
Moksi?
Halo?
O, ne.
Kaj?
Si kaj videl?
Kaj? O, ne!
Moksi, predaj se. Saj sva že poskusili.
Ha?
Ne. Ne! O, ne! Ne!
Moksi! –Oks!
Gremo! –Imamo te.
Si pripravljena, Vida? Zdaj!
Ne moremo večno držati!
Držite se!
Ne!
Babu!
O, ne!
Daj, Babu! –Raztegni se, Babu!
Zbogom, Grdi svet!
Ne bom preživel!
To!
To! Zdaj pa vleci!
Vleci! –Vleci!
Daj, Vito!
To!
Sreča, da imaš to reč na glavi. Kar koli je že.
Ne, Klepetavka, ne gremo domov.
Če nas hoče Lu reciklirati, ni nihče več varen.
Moksi ima prav. Vse življenje se bojim, zdaj je pa dovolj.
Upreti se moramo. Vsi skupaj!
Ampak kako? Smeti smo! V časopisu piše.
Nismo smeti! Zaradi svojih napak smo posebni.
Veste, kaj? Dovolj napak imamo
za vse Popolne lutke. In še več!
Jaz imam troje možganov. –Jaz pa izgledam kot vilice!
In moja glava je klinasta!
Jaz jem preveč juhe!
Za vse to se je vredno boriti!
No, za juho mogoče ne, za ostalo pa!
Posebneži, zavihrajmo svoje zastave.
Prosim, pozor!
Udeleženci preizkusa, na štartni položaj.
Ste pripravljeni na Preizkus?
Jaz sem!
Ste pripravljeni?
Ja. Oprosti, sorči. Že grem.
Meti? Nisem te pričakoval.
Umakni se, maneken inženirček.
Mal' prostora.
Že grem.
Pegarog prihaja.
Zdravo, stari prijatelj.
O, krasno. Res krasno.
Saj ne mislite, da vam bo uspelo.
Mogoče nam bo, mogoče ne.
Ampak pred vsemi vami bomo dali vse od sebe.
Veš kaj, Lu? Ob svojem prihodu sem mislila, da si popoln.
Niti ene napakice nisem našla na tebi.
Zdaj pa precej bolje vidim.
Kaj?
Ja, poskusite opraviti izpit.
Jaz ga bom opravljal z vami.
Obožujem te, Lu!
Ja! Aktiviraj jedro.
Strašno ogrevanje.
Ti boš opravljal preizkus? –Ni pomembno, ali naredim.
Pomembno je, da ga vi ne.
Ko bom opravil z vami, bodo moji zvesti podložniki
vse vas odnesli v recikliranje,
kamor sodite že ves čas.
Kot že veste,
je preizkus zrelosti simulacija ovir v resničnem svetu.
Za zmago morajo tekmovalci
skozi pasja vratca in priti do cilja.
Daj, Moksi!
To!
Dajmo, Moksi!
Gremo!
Na pomoč!
Lu, rešiti ga moramo!
Pusti ga, izgubljen je. Za vse večne čase.
Še sem tu!
Samo za roko me primi!
Ni mu bilo pomoči.
Priden kuža.
A to je zate pes?
V redu, folk.
Super pes dela za vas.
Kaj počneš?
Mal' se muvam, mal ga gruvam.
Daj! Zamotil ga bom. Dajmo, daj, daj!
To!
Ha? –Gremo!
Lu! Tole pa ni fer!
Izgleda, da Lu ni nor name.
Pazite glave!
Čas je, da pospravimo bajto.
Za vselej. –Moksi!
Daj, Moksi! Veselo naprej! –Dajmo!
To!
–Ja!
Dajmo!
To!
Stopnice, stopnice!
Nikar ne delaj tega, malček! Ne!
Oks! Si v redu?
Nisem najbolje.
Hej!
A ima lahko pes svojega psa?
To!
Ja! –Juhu!
Spusti me, ti zoprna nadloga! Spusti me!
Si videla? Otroka je brcnil!
Bu, Lu!
Daj, Moksi! –Moksi, daj!
Čisto malo še!
Je že v redu, nič ne jokaj.
Vse je v redu.
Ne! Ne.
Žal mi je, da nismo opravili.
Ampak kako? –Moksi, uspelo ti je.
Preizkus je opravljen!
Lutke morajo imeti ljubezen in sočutje.
Sledi program proslave. Čas je za žur!
Tip je res kul, za robota.
Glejte!
No, pa je prišlo na plan.
Si pogrnil? –Kako si lahko pogrnil?
Vam še kar ni jasno?
Seveda sem padel! Vedno padem!
Ker sem prototip! –Kaj?
Prototip je tisto super, a ne?
Ne! Sploh ni prava lutka, punca.
Ste mislili, da sem obtičal tu, ker me skrbi za priliznjence?
Priliznjenec je super, a ne? –Ne, trapa!
Je "trapa" super? –Po mojem je.
Model sem! Kalup! Moja naloga je, da vas izurim.
Krasno, a ne? –Pa ni!
Prototip ni za uporabo!
Ni mi dovoljeno v Veliki svet! Tebi pa je!
Kako lahko imajo radi tako grdobo,
popolnež kot jaz pa nima možnosti?
Bomo videli, kako bo, ko boste za vselej ujeti tu kot jaz.
Gremo!
Vse je bila laž.
Lutke ne rabijo urjenja.
To si počel samo zaradi občutka moči.
Kaj se ti je zgodilo? Kot brata sva bila.
Ti, smet! Zapustiti si me hotel, kot so me vsi drugi.
Zakaj so Lepe lutke proti vam?
Ti si kriv! Reciklirati si me hotel!
Tako si si želel proč,
pa sem te poslal, kamor sodiš.
Av!
Moja edina napaka je, da nisem poskrbel
za tvojo recikliranje.
Pomoč rabim! –Nimam ideje.
Lu, ne! Ne delaj tega!
Pripravljen? –Sprosti!
Usoda prihaja!
Ne! Ne! Ne!
Priden kuža. –Punce! Punce!
Boste dovolile ta prevrat? Po vsem, kar sem naredil za vas?
Kaj bomo z njim, šefinja?
Nisem prepričana. Imate kak predlog?
Iztrgaj mu polnilo!
Razparaj lažnivca, punči! –Vrzite ga psu!
Vrni ga malčku! –Ne, prosim vas!
Vem, nisem popoln, toda dajte mi priložnost.
Imejte malo srca!
Zamisel imam.
Ne!
Veste, koliko stane ta obleka? Samo kemično se lahko čisti!
Druščina? Nekaj ni v redu s prehodom.
Vsak otrok lutko želi,
a to zame ne drži.
Nikogar ne bom našla.
Ali ti,
in ti,
in ti.
Se upanje končuje
kot Loujev zlobni plan?
Vse sanjače stvarnost zdrami,
morda danes bo ta …
Pokaži jim, kdo si.
Pokaži svojo moč.
Pokaži, da sem sodiš od nekoč.
Vrata vsa odpri,
usodo kroji si.
V srce se zazri,
tam resnica o tebi živi.
Svojo pot si utri,
in svobodna boš
tudi ti.
In kaj se je zgodilo potem? Ne boste verjeli.
Ali pa boste. Ne poznam vas.
Kot župan razglašam
trajno združitev Grdega mesta in Inštituta popolnosti.
Počasi, Vito, počasi.
Hej, grdobe, z lepotci se pomešajte.
Lepe lutkice sprejmemo grdobice.
Čeprav nismo popolne. Pa kaj!
Dajmo!
Boljše ne moremo bit'.
Ta portal bo od zdaj odprt za vse vsak dan.
K otroku lahko greš tja na drugo stran.
In ko otrok zaspi, lahko prideš do nas.
Življenje ne more bit' bolje.
Hej, hej, halo! Pozabi stres.
Sveža novica. Tu je Grdi Pes.
Ta stari lik zna novi trik. Biti grd je postalo šik.
Grdo je lepo, novi modni krik.
In če si grd sploh nisi frik.
Sprejemaj. Dojemaj. Ne moreš skrit'.
Bolje ne more bit'.
V tem pisanem svetu še bolj nori smo mi,
a to naj vas ne zaslepi.
Lahko smo pisani, roza in vijoličasti,
a dobro vemo, da vsi smo lepi.
En neskončni žur
super grdote.
Čudovito je vse, a boljše lahko je še.
Čudovito je, ja, a še bolje bit' zna.
Lahko boljše je
in še boljše postaja.
No, Moksi, uspelo ti je. Danes je ta dan.
Nikoli nisem dvomila vate, punca. Niti sekunde.
No, ja, mogoče sekundo. Ali pet do deset.
Čas hitro leti. Mislim, koliko smo pa rabili?
Mogoče en dan? Cel mesec? Kaj, 83 minut?
Tole je utrgano.
Ampak, Moksi,
obišči nas še kdaj, slišiš?
Seveda vas bom.
Grdo mesto bo vedno moj dom.
Prav si imel, Netopirček.
Jaz?
Našli smo svojo resnico.
Ne zbudi je. Kako bo presenečena.
GrdeLutke Popolno nepopolne
Prevod BLITZ Film & Video Distribution
TVRip - Toyan Priredil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija